Au trecut cinci zile.
Nu putem sta așa.
Trebuie s-o îngropăm.
Mai degrabă s-o ardem !
Chestia ...
aceea ...
.... în locul acela...
... nu mai era iubire, ci o furie nesfârșită...
... un fel de viol barbar...
Am respins-o din toată inima.
Dar ea nu s-a mai putut ridica...
Ea trebuia să treacă prin așa ceva.
Și a trebuit să o las...
... chiar dacă mă simțeam dezgustat față de propria mea ființă.
Nu te simți rușinat, te înțeleg.
Întorcându-mă în Paris...
... relația noastră a devenit o repetiție jalnică a acelei nopți.
Moartea fetiței noastre a ridicat un zid între noi...
Eu nu mai existam în ochii ei.
Numai că ea...
... era dedicată plăcerilor...
... așa cum a fost dintotdeauna.
Atunci, o uram.
Ajunsesem să-i doresc moartea.
Am început să-i spun cuvinte grele,
sufletul meu fiind otrăvit de dezgust.
Părăseam casa din ce în ce mai mult,
astfel că relația ajunsese spre final.
Și cum ajungeam acasă, ea era la fel de tihnită ca atunci când plecasem de acasă.
Singurul lucru care ne ținea împreună
era profunzimea mângâierilor noastre
și ne complăceam în ele, marchiză...
... mai rău decât înainte.
Și toată ura mea era înghițită de flăcări.
Mai devreme sau mai târziu,
dragostea se veștejește în aceste jocuri groaznice, nu-i așa ?
Ea cade, mutilată fiind, în bătălia celor două inimi.
Se mai ridică doar pentru puțin timp,
numai pentru a fi
și mai mutilată ca înainte.
Deci, nu ne mai iubim ?
Copilașul meu...
Amândoi știm că nu ne mai iubim.
Ți-e scris pe frunte.
Plictiseala te copleșește.
Nu ești o ființă slabă care te amăgești...
Să ne separăm.
E singura cale de a pune capăt acestui lucru în mod nobil.
Continuă, sunt curioasă.
I-am spus că vom rămâne prieteni
și i-am dovedit asta.
Petreceam chiar mai mult timp împreună,
acum că ne-am despărțit.
Am dus-o la teatru,
am călărit cu ea.
Prietenii mei,
care își lăsaseră metresele lor,
râdeau de mine
și de despărțirea noastră sentimentală.
"Dragul meu", îmi spuneau ei,
"n-o să scapi niciodată de femeia aceasta".
"Încă o mai iubești".
Marchiză, eu eram sigur de contrariul.
M-am reîntors la viața mea celibatară cu multă bucurie,
neavând nici un dubiu în privința auto-controlului.
Vellini și-a dat seama că nu ne mai iubim
și s-a dat pe lângă Cerisy.
Deci, spaniola ta a fost cea care l-a ruinat pe săracul Cerisy ?
N-o să-ți spun nimic favorabil despre ea.
O să-ți vorbesc sincer.
Oricine altcineva decât tine ar fi făcut gălăgie
și l-ar fi respins pe cel ce și-ar ruina viața pentru acea ființă.
Dragul meu copil,
nu eram atât de înguști la minte în secolul al XVIII-lea față de acum.
Și, crede-mă că am rămas fidelă mentalității secolului al XVIII-lea.
Tu ești, Ryno !
Nu mă așteptai ?
Dumnezeule, arzi.
Ai febră ?
Nu știu,
dar sunt plictisită.
Poate că acest soare spaniol te face nostalgică.
Atunci...
Poate că ai dreptate.
Ești aceeași Vellini !
Femeia sălbatică pe care nimeni nu are curaj s-o înfrunte.
Viața mă înfruntă.
Nu știu ce se întâmplă,
dar sufăr.
Eram mai fericită cu tine, Ryno.
Te-a supărat Cerisy, fetița mea ?
El ?
Știi despre el ? Ți-au spus ?
Nu, nu m-a supărat, săracul.
El n-ar îndrăzni.
E servil,
paralizat,
și total devotat mie.
Asta doar mă plictisește.
Mi-a plăcut mai mult când mă detestai.
Și tu, tu ești fericit ?
Și dacă n-aș fi ?
Nu mă minți, Ryno !
Ai întâlnit o femeie la Londra...
... și te-ai întors cu ea... la Paris.
Sunt deja zece zile de când ați revenit.
Această femeie de care vorbești este de la periferia Saint Germain.
În străinătate, când întâlnești un compatriot, te atașezi în mod natural de acesta.
Nu contează consecințele.
Și a călătorit împreună cu soțul ei.
Nu ești îndrăgostit de această femeie ?
N-ai fost ieri, la operă, cu ea ?
Ai fost, Ryno !
Te-am văzut chiar eu !
Dar tu, erai întrutotul preocupat de noua ta metresă.
Nici măcar nu m-ai zărit.
Cum de știi asta ?
E prima femeie pe care am iubit-o de când ne-am despărțit.
De ce adopți tonul ăsta ?
Știu că am greșit...
De ce te încăpățânezi să încetezi să mă iubești ?
Să nu iubești e cea mai mare nenorocire !
Nu-mi răspunzi ?
M-ai făcut să sufăr prea mult.
Nu mai poate fi ca înainte.
Dar ție îți place să te întorci aici,
ca și cum ți-ar fi plăcut...
... cu nasul pe sus, cu mâinile în buzunare...
... fără nici o obligație !
E de-a dreptul comod...
S-ar zice că...
... cu contesa...
... contesa ta... cum îi spune ?
Contesa ta de Mendoze...
Încetează imediat !
Nu voi mai călca pe aici !
Și ce-i cu asta ? Îți închipui că te mai iubesc ?
Ce am eu de-a face cu tine și cu micuța ta contesă de Mendoze ?
Nu mă crezi ?
Pune-ți mâna pe inima mea
și povestește-mi despre fericirea ta cu noua ta metresă.
Dacă inima îți bate prea tare, disprețuiește-mă.
Spune-mi cum... face dragoste cu tine.
E o mare doamnă...
... incredibil de rece și de prefăcută.
Care respinge de la început dragostea fizică.
A sfârșit prin a-mi ceda într-un ocean de lacrimi...
... ca și cum își dorea să moară...
... dar sufletul ei a fost mai puternic decât orice.
Nu-și desfăcea picioarele...
... le strângea.
Ți-a plăcut ?
Aproape am forțat-o.
Și-a închis ochii, nu a vrut să mă privească.
Și plângea... era impresionant.
Cum făcea ?
Nu despre asta e vorba.
Nu cred că a simțit plăcere.
Capitularea ei, sacrificiul e lucrul sublim !
Asta îți flatează mândria ta măruntă...
Dar nu asta e dragostea...
Majoritatea femeilor...
... refuză să știe... ce înseamnă
să te dăruiești... unui bărbat...
... ce înseamnă să te dăruiești,
trupește, unui bărbat.
Ce ai găsit atât de extraordinar în asta ?
Mai ales tu !
Nu înțeleg...
Dacă m-ai fi înlocuit măcar
cu cineva de o sută de ori mai înzestrată ca mine,
care să-ți ofere plăcere...
Ești doar atât de geloasă...
Poate,
însă nu voi fi umilită.
Titlul ei de contesă te excită ?
Taci din gură !
E o mare doamnă, ți-am spus.
Dacă ai cunoaște-o, ai tăcea.
Nu-i ajungi nici la genunchi !
A crăpat de ziuă.
Trebuie că sunteți epuizată de atâta vorbăreală.
Tânărul meu prieten, la vârsta mea nu se mai doarme !
Pe vremea mea am petrecut o mulțime de nopți albe.
Povești nesfârșite la gura focului sunt balurile bătrâneții...
Și acum, cel puțin, cunosc totul
despre soțul pe care l-am ales pentru Hermangarde.
Mi-ați dat încrederea pe care niciodată n-am avut-o !
Ați crezut în mine când nimeni nu credea în Ryno de Marigny.
Adevărata mea familie nu înțelegea cine eram...
... nici ce puteam deveni.
Vă mulțumesc.
Mulțumesc. Sunteți adevărata mea mamă.
Vă iubesc asemeni unui fiu...
care niciodată nu și-a cunoscut mama.
Și o iubesc pe Hermangarde mai mult decât orice !
Știu !
Nepoata mea e lucrul cel mai de preț pe care-l am în această lume !
Și e un lucru nobil că nu m-am opus fericirii tale
și a celei a Hermangardei.
A știut să evite să-i spună povestea,
să o facă să-l creadă !
Draga mea, cum mereu am spus,
e dovada nefastei influențe a lecturării unor romane prea îndrăznețe
asupra judecății femeii !
Vă voi citi textul ales de viitorii soți,
extras din Evanghelia după Matei.
" Fariseii se apropiară de Iisus și I-au spus, ispitindu-L:
" Se cuvine, oare, omului să-și lase femeia sa, pentru orice pricină ? "
" Acesta a răspuns: " Nu ați citit că Creatorul,
" de la început, i-a făcut bărbat și femeie ?"
" Și a zis: "Pentru aceea va lăsa omul pe tatăl său și pe mama sa
" și se va lipi de femeia sa și vor fi amândoi un trup.
" Așa încât nu mai sunt doi, ci un singur trup.
" Deci, ce a împreunat Dumnezeu omul să nu despartă."
" Ei I-au zis Lui : Pentru ce,dar Moise a poruncit să-i dea carte de despărțire și să o lase ?"
" El le-a zis:
" Moise, pentru întărirea inimii voastre, v-a dat voie să vă lăsați femeile,
" dar, la început, nu a fost așa.
" Eu vă zic vouă că oricine va lăsa pe femeia sa, în afară de pricină de desfrânare,
" și se va însura cu alta, săvârșește adulter."
" Ucenicii I-au zis: "Dacă astfel este pricina omului cu femeia,
" nu este de folos să se însoare.
" El le-a zis: "Nu toți pricep cuvântul acesta, ci aceia cărora le este dat.
" Că sunt fameni care s-au născut așa din pântecele mamei lor;
"sunt fameni pe care oamenii i-au făcut fameni,
"și sunt fameni care s-au făcut fameni pe ei înșiși, pentru împărăția cerurilor.
" Cine poate înțelege, să înțeleagă".
" Fiți următori ai mei, precum și eu sunt al lui Hristos.
" Voiesc ca voi să știți că Hristos este capul oricărui bărbat...
"... iar bărbatul este capul femeii... ... iar Dumnezeu - capul lui Hristos.
" Orice bărbat care se roagă sau proorocește, având capul acoperit...
"... necinstește capul său.
" Iar orice femeie care se roagă sau proorocește, cu capul neacoperit,
" își necinstește capul. Căci tot una este ca și cum ar fi rasă.
" Dacă o femeie nu-și pune văl pe cap, atunci să se și tundă.
" Iar dacă este lucru de rușine pentru femeie ca să se tundă ori să se radă,
" să-și pună văl.
" Căci bărbatul nu trebuie să-și acopere capul
" fiind chip și slavă a lui Dumnezeu,
" iar femeia este slavă bărbatului.
" Pentru că nu bărbatul este din femeie, " ci femeia din bărbat.
" Pentru că bărbatul n-a fost creat pentru femeie, ci femeia pentru bărbat.
" De aceea și femeia este datoare " cu supunere asupra capului ei,
" pentru îngeri."
Epistola Sfântului Pavel către Corintieni.
Cum crește marea !
E mareea de echinox. Domnul de Marigny o va fi uitat.
Dacă crește prea mult, nu știu cum vor face să se întoarcă.
Doar încă nu sunteți îngrijorată ?
N-aș vrea să se răcească.
Ați făcut ca mine, marchiză ?
Ați scris cuiva ? Văd o scrisoare în mâinile dvs.
Cui ai vrea să-i scriu, draga mea ?
Nu sunt ca tine, să fiu admonestată de vicontele de Prony !
Nu, această scrisoare pe care o vezi
nu e nici a mea, nici pentru mine.
E adresată d-lui de Marigny și tocmai mi-a fost înmânată.
- E din Paris ? - Da, din Paris.
Cunoști acest scris ?
Doamne, marchiză, ce mâzgălitură abominabilă !
Nu cunosc pe nimeni care să scrie astfel.
E scrisul unei femei.
A unei cameriste !
Nu, cameristele nu-și închid astfel scrisorile
și nu pun peceți ca aceasta. Uită-te !
Dumnezeule...
Cumva acea veche metresă
care până acum a păstrat tăcerea... ... să se fi răzgândit ?
Tot ce e posibil.
A făcut pe moarta timp de patru luni și acum, dintr-o dată, reînvie !
Un lucru destul de viclean !
S-a gândit că,
bucuria de a avea o soție tânără și frumoasă e, deja, un lucru desuet.
Se înșeală amarnic,
pentru că d-l de Marigny e încă profund îndrăgostit de soția sa
și va fi cu orice preț.
Venind de la tine, acest optimism mă liniștește.
Oh, da, liniștiți-vă.
Să ne liniștim !
În definitiv, ce e o scrisoare ?
Ah, iată-i.
Am fost surprinși de maree. A trebuit să venim cu barca.
Sunteți leoarcă ! Încălziți-vă lângă șemineu.
Dacă vă îmbolnăviți, noi suntem prin preajmă !
Mie nu mi-e frig.
Va trebui să mă obișnuiesc cu briza,
pentru că sunt soția îndrăgostitului mării.
D-le de Marigny, mi s-a înmânat, pentru dvs, o scrisoare sosită din Paris.
Mulțumesc.
De ce ai venit aici ?
Pentru că-mi face plăcere.
Aerul liber crezi că nu îmi aparține, la fel ca întregii lumi ?
Am venit aici...
... pentru că m-am plictisit să nu te mai văd.
Pentru că nu mi-ai răspuns scrisorilor mele.
De ce-ai venit după mine, aici ?
Nu-ți place ca eu să trăiesc pe aceste țărmuri...
... să-mi petrec zilele pe această faleză...
Toate acestea nu-mi aparțin și mie, în egală măsură ?
De ce ți-e frică ?
Poate, în adâncul tău, nu ești sigur de tine însuți.
Ce-mi place acest loc...
aici vreau să trăiesc.
Dacă e prea mult pentru tine, pleacă !
Cât mă privește pe mine, iau în posesie azi.
Să nu zicem că... ... am venit aici ca o cerșetoare,
pentru a cerși o privire... ... suveranului...
... care...
- care m-a proscris.
Dacă aș trăda iubirea promisă, m-aș urî.
Și tu m-ai urî...
Dacă refuzi să-ți pui brațele,
pentru o clipă, în jurul "malaguenei" tale...
... mai bine m-ai omorî !
Așa, măcar, n-aș mai suferi.
Ce aștepți ?
Suntem singuri, aici, pe această platformă...
Vezi, nu e nici un suflet !
Ia-ți pușca, ia-o !
Vezi...
... dacă te aude cineva, ai ratat un pescăruș.
Dacă cazi în apă,
așa, vei fi sigur că-mi vei fi fidel. Trage !
Ești nebună !
Nu acum !
Doarme.
Fii cumpătat.
Un sărut !
Doar un mic sărut.
Unul adevărat.
Nu te duci să scoți câinii afară ?
Te-a trezit cumva Ryno, bunică ?
Nu, copilo, soțul tău nu m-a trezit deloc. Nu dormeam.
Am înțeles că ne părăsești ?
Vine iarna.
Iar umiditatea nu face bine la reumatism.
Îmi place aici, sunt fericită.
Dar te prefer pe tine oricăror locuri din lume.
Dacă i-o cer, Ryno se va întoarce în Paris.
Păzește-te de asta !
Încă nu știi, suflețelul meu,
cât de fragilă e fericirea unei femei...
Ryno te idolatrizează.
Aici, pe cine altcineva să iubească, dacă nu pe tine ?
În timp ce în Paris,
există tot felul de tentații,
iar pentru o femeie iubită orice tentație e un inamic mortal.
Ai dreptate, bunico.
Nici o femeie nu poate păstra mult timp cheile sufletului unui bărbat.
Dacă ți se va face dor de noi, dă un semn...
... și ne vom întoarce la Paris.
Mai găsește-mi un singur cuplu
atât de încântător în tot Parisul !
Ryno !
Nu atât de repede !
Nu mi-am dat seama că nu mă urmezi.
Sunt proastă...
- Deci, doctore ?
- Doamna de Marigny e însărcinată.
De acum, îți interzic să mai încaleci calul.
Îți dai seama,
când mă gândesc la asta, mă ia cu friguri...
E fiul meu !
Doamna riscă să se răcească.
Nu e rațional din partea dvs.
E o vreme minunată.
Trebuie să iau aer.
Acoperiți-vă bine, pe aici vremea e schimbătoare.
Sunt o persoană matură, totuși !
Hei, e doamna de la castel, fiica marchizei !
Moș Griffon !
Știi cine e femeia ce stă acolo, pe grămada aia de frânghii ?
Nu o cunoașteți ?
Pe aici deja toată lumea o știe.
Adesea ,
vine și pescuiește cu noi.
Ești mai frumos chiar de când te-am văzut prima oară.
Și iată-ne... din nou împreună.
Taci din gură !
Nu vorbim ?
Spune ce vrei.
Nu-mi vine să cred că sunt aici.
Îmi ești martoră...
... tu ai fost cauza mai multor sărutări...
... mai multor tandrețuri pentru Hermangarde pe care
nu i le-aș fi dat niciodată dacă tu nu existai !
Am sărutat-o...
... ca un bărbat ce se îneacă agățându-se de un buștean plutitor.
Se pare că în lupte...
... când un cal de rasă nobilă e serios rănit și înțepat
de baionete...
... o misterioasă atracție pentru durere...
... îl împinge să se precipite...
... și îl străpunge până în inimă.
Același lucru se întâmplă și cu tine...
... din ziua în care te-am revăzut.
E calul meu ?
E doar vântul.
Nu mă părăsi.
E doar vântul...
Nu-i nimic.
Nu poate fi ea !
Vezi ? Nu e nimeni !
Hai, intră.
Dojenește-mă.
Spune-mi ce ai pe suflet.
Te îngrijorezi degeaba, Ryno.
Totul e în regulă.
Nimic nu e mai rea decât tăcerea.
De fapt, nu.
Mă gândeam la contesa de Mendoze.
Știai că a murit ?
Mă întreb dacă e mai fericită acolo unde s-a dus...
Vrei să spui că ucid tot ce reușesc să-mi apropiu...
N-am spus asta.
E ceva groaznic în destinul meu !
Am știut tot timpul.
După 18 luni de incertitudini, abia acum am dovada
unui lucru pe care
-demult îl prevăzusem și-l calculasem,
așa cum calculezi o eclipsă...
În fapt... e însăși o eclipsă...
Soțul perfect al oricărei femei, domnul de Marigny...
Domnul de Marigny...
A procedat precum câinele în Biblie.
S-a întors...
... și știi unde ?
Dar e un lucru grosolan ceea ce susții !
Oh, dar a zice nu înseamnă a face !
Să vedem... E exact ora zece.
Unde crezi că se află la această oră domnul de Marigny ?
Geniul iubirii conjugale...
Oh, Dumnezeule...
Sărmana mea prietenă, marchiza de Flers, va muri de inimă rea.
Se află pe Rue de Carmes, la numărul 46,
la doamna Vellini.
Ești sigur de asta ?
A fost aseară la Operă cu soția sa...
A plecat aproape în același timp cu mine...
L-am văzut urcând în trăsura sa pe sub peristil,
era imediat după actul doi...
A lăsat-o pe doamna de Marigny în loja sa...
... împreună cu doamna de Spaur și doamna de Vanvres.
Dar ce dovedește că s-a dus pe Rue de Carmes ?
L-am văzut eu însumi urcând !
Cu trăsura sa rămasă părăsită în fața ușii...
... care atestă suficient acest fapt trecătorilor.
Domnului de Marigny
nu-i place să meargă incognito.
Ce-mi place la el
e faptul că dacă într-o zi ajunge ministru,
își va pune gloria... în a fi popular !
Nu cunosc pe nimeni care să sfideze
opiniile mai bine ca el !
Așa sunt bărbații !
Și totuși, nu credeți dacă nu vreți, domnule de Prony,
însă vă jur că a iubit-o pe Hermengarde ca un nebun.
Vă jur că am fost martoră a acestei iubiri și că n-o voi uita niciodată.
Ați face bine, contesă...
Măcar cineva să-și amintească...
Pentru că el, probabil, nu se mai gândește la asta...
Resincronizare: CODYBOSS1969
Traducerea și adaptarea: subs.ro TEAM (c) www.subs.ro
Traducătorii din echipă: gligac2002, AMC și Lovendal
Traducere în exclusivitate pentru www.subs.ro
Resincronizare: CODYBOSS1969